‫- סרט תיעודי מקורי של NETFLIX -‬
‫כשאני עורכת את הבדיקה,‬
‫אני אומרת להורים‬ ‫שהם אלה שסובלים בגלל המצב שלה.‬
‫היא לא סובלת.‬
‫הילדה שלהם שוכבת פה כמו שלגייה‬
‫כי הכול סביבה כה נורא,‬ ‫וזה מנגנון ההגנה שלה.‬
‫היא פשוט מחכה שהמצב ישתפר.‬
‫ואז תהיה לה הזדמנות להתעורר‬ ‫ולהיות בן אדם נורמלי ומלא חיים שוב.‬
‫- דריה (דשה), בת שבע, ‬ ‫לא מגיבה חמישה חודשים -‬
‫אנחנו לא יודעים איך זה קרה.‬ ‫היא הייתה ספורטאית, היא רצה,‬
‫היא הייתה פעילה בבית הספר...‬
‫אנחנו לא יודעים איך זה קרה.‬
‫- ד״ר אן-ליס פון קנורינג,‬ ‫פסיכיאטרית ילדים -‬
‫הנה, אם תוכלי בבקשה להניח את זה‬ ‫על הבטן שלה.‬
‫בואו נראה.‬
‫שימי את הכול שם.‬
‫כן.‬
‫לא, הפעם לחץ הדם לא השתנה‬ ‫עם הקרח על הבטן שלה.‬
‫כשבדקתי אותה בפעם האחרונה‬ ‫הוא כן השתנה.‬
‫אז היא קצת יותר... מחוסרת הכרה.‬
‫זה בדרך כלל מה שקורה‬ ‫אחרי ששוכבים זמן רב.‬
‫- במשך 15 השנים האחרונות, -‬
‫- מאות ילדי פליטים בשוודיה‬ ‫שחבו טראומות -‬
‫- החלו לסבול מתסמונת ההיכנעות.
‫- הם נסוגים מהעולם למצב דמוי תרדמת, -‬
‫- לפעמים למשך שנים. ‬
‫זה מתחיל עם זה שהם לא מדברים,‬
‫הם פשוט שוכבים,‬
‫ואז הם מתחילים לאכול פחות ופחות.‬
‫אחר כך הם מפסיקים לאכול בכלל‬ ‫והם מפסיקים לשתות.‬
‫רוב ההורים לא יודעים דבר על זה...‬
‫אז הם חושבים שהילד שלהם יכול למות.‬
‫לשותפים שלי ולי היה עסק‬ ‫שסיפק שירותי אינטרנט.‬
‫אנשים באו משירותי הביטחון הממשלתיים...‬
‫והם ביקשו ממני לנתק את האינטרנט.‬
‫כדי שלאנשים באזור‬
‫לא תהיה גישה למידע,‬
‫כדי שאף אחד לא ידע מה קורה בעיר הבירה.‬
‫כן.‬
‫שנה אחר כך הם באו ואיימו עלינו.‬
‫הם הזכירו לנו‬ ‫שלא הקשבנו להם בעבר,‬
‫ושלא ניתקנו את האינטרנט.‬
‫קיבלנו איומים במשך כחצי שנה.‬
‫הם לקחו אותו, לקחו את המסמכים שלו.‬
‫כשגיליתי שהוא היה בבית החולים,‬ ‫הלכתי לבקר אותו.‬
‫הוא היה תחת פיקוח,‬ ‫אבל לא היה קשה להיכנס לבית החולים.‬
‫שיחדתי את השומרים שיתנו לי לראות אותו.‬
‫הוא חטף מכות קשות.‬
‫הוא גם עבר עינויים.‬
‫ואז שילמנו כסף כדי שיאפשרו לו לברוח.‬
‫בהתחלה הוא התחבא.‬
‫כן.‬
‫ואז הוא ברח לשוודיה.‬
‫בינתיים עקבו אחריי כל הזמן.‬
‫יום אחד, אחרי שלקחתי‬ ‫את הילדים לבית הספר,‬
‫חזרתי הביתה והם חיכו לי בפתח הדלת.‬
‫אשתו של השותף שלו ואני‬ ‫עברנו עינויים והכו אותנו.‬
‫לקחו אותי ליער...‬
‫ואז אחד מהם אנס אותי.‬
‫הם אמרו שלבעלים שלנו‬ ‫יש 20 יום להופיע,‬
‫אחרת הם יהרגו את כולנו,‬ ‫את הילדים שלנו, את הבעלים שלנו ואותנו.‬
‫ברחנו לשוודיה.‬
‫״׳אנחנו חייבים לחפש את הרוח׳,‬ ‫אמר קיסר.‬
‫׳אתה רואה מישהו?׳ שאל קיסר.‬
‫אסטה לחצה את אפה כנגד הזכוכית.‬
‫׳אין רוח׳, היא אמרה.‬
‫אסטה הלכה לעזור לקיסר.‬
‫הם משכו ברגליו,‬ ‫אבל אדמה לא החזיקה אותו.״‬
‫״יום הולדת שמח, מונה.‬
‫דריה, בת שבע.״‬
‫״יום הולדת שמח, דריה, בת שבע.‬
‫אלסנ...‬
‫-אלסנדרו.‬ ‫-...דרו.״‬
‫חלק מהילדים מודעים‬ ‫לתהליך בקשת המקלט שמתרחש...‬
‫- ד״ר הנרי אשר,‬ ‫רופא ילדים -‬
‫ושהעתיד לא ברור.‬
‫ואנחנו יודעים שתקופת זמן ארוכה ‬ ‫של חוסר ודאות‬
‫אחרי טראומה היא דבר מזיק מאוד.‬
‫הבסיס לשיקום מחדש אחרי טראומה‬ ‫הוא תחושה של ודאות.‬
‫הגשנו בקשה לקבל מעמד של פליטים בשוודיה.‬ ‫-מעמד של פליטים, כן.‬
‫חיכינו במשך שנה וחצי.‬
‫ואז הודיעו לנו שהתקבלה החלטה,‬ ‫אז כולנו הלכנו לשם.‬
‫הם התחילו להכריז על ההחלטה,‬
‫וחזרו על הסיבות בגללן נאלצנו לברוח.‬
‫כל הסיפור.‬
‫הילדים לא ידעו את כל זה...‬
‫לא סיפרנו להם.‬ ‫-לא סיפרנו להם.‬
‫שמרנו את זה מהם בסוד‬ ‫כדי שהם לא ידעו.‬
‫הילדות התחילו...‬
‫הקטנה התחילה לבכות מיד.‬
‫הן כבר הבינו שוודית אז.‬
‫הן הבינו לפני שתרגמו לנו.‬
‫- הבקשה של המשפחה למקלט נדחתה.
‫ואז התחילו הבעיות עם דשה.‬
‫המורה שלה התקשרה אליי‬ ‫וביקשה שאבוא לביה"ס.‬
‫היא סיפרה שהבת שלי בכתה,‬
‫ואמרה שישלחו אותה חזרה ויהרגו אותה.‬
‫כל הילדים בבית הספר בכו.‬
‫המורה לא ידעה מה קורה.‬
‫אחר כך היא התחילה לסרב לאכול,‬ ‫ואז היא הפסיקה להגיב באופן כללי.‬
‫- המשפחה של דריה‬ ‫ערערה על הסירוב לבקשתם למקלט -‬
‫- ושוב הם מחכים לתשובה. ‬
‫הילדים עם תסמונת ההיכנעות‬ ‫התחילו להופיע ב-2003, 2004, 2005.‬
‫מאוד הופתענו‬
‫כי זה לא נראה כמו משהו שחווינו קודם. ‬
‫היו שמועות בזמנו...‬
‫- גלרט תאמאס,‬ ‫עיתונאי -‬
‫״הילדים משקרים.‬ ‫הם מעמידים פנים שהם חולים,‬
‫או שההורים מרעילים את הילדים.״‬
‫ואלה שמועות שפוליטיקאים הדהדו.‬
‫אבל הסתבר שהשמועות האלה‬ ‫היו מה שהיום מכונה "פייק ניוז",‬
‫תעמולה מפעילים של הימין הקיצוני.‬
‫כל בדיקה הראתה את אותן התוצאות.‬
‫לא הייתה שום מניפולציה חיצונית.‬
‫אנחנו מדברים על ילדים ממש חולים‬ ‫באופן חמור מאוד.‬
‫- קארן, בן 12,‬ ‫לא מגיב שישה חודשים -‬
‫הוא היה תלמיד טוב,‬ ‫מאוד טוב במתמטיקה.‬
‫אפילו המורים בבית הספר שלו בשוודיה‬ ‫אמרו לנו שקארן היה טוב במתמטיקה.‬
‫הוא מאוד אהב את בית הספר.‬
‫- למשפחה של קארן יש אישור שהייה זמני‬ ‫למשך 13 חודשים. -‬
‫- כשהוא יפוג,‬ ‫הם יצטרכו להגיש בקשה חוזרת למקלט. -‬
‫אני עבדתי במסעדה,‬ ‫וביום ההוא היו לנו הרבה לקוחות.‬
‫חלקם דיברו זה עם זה,‬
‫ושמעתי אותם אומרים...‬
‫שהם הרגו כמה אנשים.‬
‫ואז הבנו שהתבצעו רציחות,‬
‫ושאלה היו האנשים‬ ‫שקיבלו את ההוראה לרצוח.‬
‫בדרך הביתה,‬
‫אספתי את הבן שלי, קארן.‬
‫הייתי עם חבר שלי‬ ‫שהסיע אותנו הביתה במכונית שלו.‬
‫בדרך עצרו אותנו.‬
‫הם חתכו אותנו בכביש ועצרו אותנו.‬
‫כשהחבר שלי יצא מהרכב, הם ירו בו.‬
‫אני יצאתי מהרכב‬ ‫והצלחתי לגרור את הבן שלי החוצה וברחנו.‬
‫כשהגענו לשוודיה,‬
‫הבן שלי היה תחת לחץ עצום.‬
‫הוא היה מאוד נסער ומפוחד,‬
‫הוא כל הזמן הביט החוצה‬ ‫וראה דברים שלא היו שם.‬
‫הילדים ראו הרבה.‬
‫- נדיה חאטם‬ ‫עו״ד לענייני הגירה -‬
‫והם באים לשוודיה,‬
‫הם הולכים לבית ספר, הם מוצאים חברים,‬ ‫הם מדברים שוודית שוטף,‬
‫ופתאום...‬
‫הם צריכים לחזור?‬
‫ואני לא חושבת שילדים‬ ‫יכולים להתמודד עם זה.‬
‫את רוצה לראות אותו בולע.‬
‫- ד״ר אליזבת הולטקרנץ -‬
‫חכי עד שיבלע.‬
‫אל תחזיקי אותו חזק מדי.‬
‫רק אצבע, בעדינות.‬
‫הוא עוד לא בלע.‬
‫עכשיו הוא בלע.‬
‫עכשיו את יכולה לקחת את החתיכה הבאה.‬ ‫בואי נמשיך.‬
‫אולי גלידה זה לא הדבר הכי בריא בשבילו,‬ ‫אבל זה משהו שהוא יכול לאכול.‬
‫בואי ננסה שוב.‬
‫תפתחי את פיו. הגלידה נכנסת פנימה.‬
‫זהו זה. סגרי את הפה שלו.‬
‫זה לא מאחורי השיניים שלו.‬
‫אני לא חושבת... הנה.‬
‫לא, יותר מדי קדימה.‬
‫בואי נראה מה הוא עושה.‬
‫נחכה ונראה.‬
‫זהו זה. עכשיו הוא בלע.‬
‫את חייבת לעשות את זה.‬
‫את חייבת...‬ ‫זה מה שאת חייבת לעשות.‬
‫שלום! הוא כמעט מסתכל עליי.‬
‫דבר עם אימא שלך.‬
‫שלום.‬
‫זה טוב.‬
‫לא יותר מדי, לא יותר מדי זמן.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫זה ממש קשה.‬
‫כן, זה קשה, אבל את רואה שזה עובד.‬
‫את יכולה לראות שזה עובד.‬
‫נסי.‬
‫שלום.‬
‫שלום. תגידי את זה בכל יום.‬
‫נסה ללחוץ לי את היד, קארן.‬
‫דברי איתו.‬
‫נסה ללחוץ לי את היד.‬
‫קארן, ילדי המתוק.‬
‫יקירי.‬
‫ילד יפה שלי.‬
‫המהגרים שמפתחים את התסמונת הזו‬ ‫מגיעים ממקומות מסוימים בעולם.‬
‫- ד״ר קארל סאלין,‬ ‫רופא ילדים -‬
‫הם באים ממדינות הבלקן‬ ‫והם באים ממדינות סובייטיות לשעבר‬
‫בגבול הדרומי של רוסיה,‬ ‫או שהם שייכים למיעוטים אתניים מסוימים,‬
‫ודי קשה להסביר את זה.‬
‫הילדים האלה והמשפחות שלהם סבלו מטראומה.‬
‫או נפשית, או גופנית או שניהם.‬
‫כמו כן, עתידה לבוא הטראומה של גירוש.‬
‫- ליילה, בת עשר,‬ ‫לא מגיבה כבר שבעה חודשים -‬
‫המשפחה הזו יזידית.‬
‫והיזידים נחשבים לאזרחים סוג ב׳‬ ‫ברוב המדינות בהן הם מתגוררים.‬
‫הם באו מכפר קטן שמונה כ-30 משפחות.‬
‫בכפר הזה הייתה באר אחת, בה כולם השתמשו.‬
‫אז בכל יום האימא הלכה לשאוב מים.‬
‫יום אחד כשהאימא הלכה לשאוב מים,‬
‫ארבעה גברים באו וארבעתם אנסו אותה.‬
‫האבא של האימא בא ואמר בקול‬
‫שהוא חייב להרוג את הבת שלו‬
‫כי היא ביישה את השם שלו.‬
‫לילדים שלנו לא היו חיים טובים.‬
‫הם הולכים לבית ספר,‬ ‫אבל אנחנו לא יודעים איך לשרוד במדינה הזו.‬
‫אנחנו מלאי פחד. הפחד נמצא בגוף שלנו.‬
‫כן, בואי ננסה את זה.‬
‫בואו נראה. לחץ הדם שלה נורמלי.‬
‫הדופק שלה קצת מהיר עכשיו.‬
‫אני לא יודעת אם זה נורמלי אצלה.‬
‫אשים את זה על הבטן שלה כדי לקרר את זה.‬
‫ואז אראה אם לחץ הדם והדופק יגיבו לכך.‬
‫לחץ דם 109 על 68, דופק 96.‬
‫ארשום את זה.‬
‫בואו נבדוק.‬
‫בואו נבדוק שוב.‬
‫אני חושבת שאם אשים את זה על הבטן שלך, ‬ ‫לחץ הדם שלך יקפוץ.‬
‫הלב שלה דופק חזק?‬ ‫-סליחה?‬
‫הוא דופק חזק?‬ ‫-כן, הוא דופק חזק.‬
‫אבל זה לא כל כך שונה מהרגיל.‬
‫זה לא טוב, נכון?‬ ‫-כן, זה טוב,‬
‫כי זה אומר שהיא מגיבה קצת‬ ‫למה שאנחנו עושים.‬
‫הדופק שלה לא גבוה כל הזמן.‬ ‫אני חושבת שנוכחותי גורמת לכך.‬
‫זו בעיה?‬ ‫-לא. אל תדאגו.‬
‫והוא לא משתנה.‬
‫אז היא לא הגיבה לזה בכלל.‬
‫זה לא השפיע עליה.‬
‫זהו זה.‬
‫אני רוצה שאחותי תחלים.‬
‫יש לי פסלונים של אלים.‬
‫כל פעם שאני מתעוררת‬ ‫אני מדברת עם הפסלונים של האלים.‬
‫אני מתעוררת ואומרת,‬
‫״בבקשה שאחותי תחלים‬
‫כדי שנוכל ללכת לבית ספר יחד כמו קודם.״‬
‫הילדים שלי רגילים לחיות פה.‬ ‫שוודיה מדינה נהדרת בשבילם.‬
‫אני רוצה שהילדים שלי ישרדו כאן.‬
‫- המשפחה של ליילה‬ ‫הגישה ערעור לצו הגירוש שקיבלו -‬
‫- והם מחכים לתשובה.
‫אין לנו הסבר טוב...‬
‫- מיקאל בילינג,‬ ‫פסיכולוג -‬
‫מדוע יש יותר ילדים שמגיבים ככה בשוודיה‬
‫בהשוואה למדינות אחרות.‬
‫אנחנו שמענו על מקרים דומים‬ ‫במדינות אחרות אבל לא כל כך הרבה.‬
‫בינתיים אין לנו שום הסבר טוב‬ ‫שיסביר לנו מדוע זה כך.‬
‫אולי גורמים תרבותיים יחודיים לשוודיה‬ ‫עשויים להיות חשובים כגורם לתסמונת הזו.‬
‫אחד מהגורמים עשוי להיות‬ ‫חוסר הוודאות שנגרם למשפחות‬
‫בעודם עוברים את תהליך בקשת המקלט.‬
‫ישנם הרבה עניינים שלא נחקרו מספיק‬ ‫שיכולים להיות קשורים לתסמונת הזו.‬
‫- דריה (דשה),‬ ‫לא מגיבה כבר שמונה חודשים -‬
‫בשבוע שעבר הם התקשרו אלינו,‬
‫הם הזדהו ואמרו‬ ‫שהם קיבלו החלטה לגבי התיק שלנו.‬
‫הם אמרו שקיבלנו אישור שהייה בשוודיה.‬
‫אחרי כמה ימים קיבלנו מכתב בדואר.‬
‫בדואר.‬ ‫-בדואר...‬
‫שאישר שבאמת קיבלנו את האישור.‬ ‫-שקיבלנו אותו.‬
‫ההחלמה באה בדרך כלל‬ ‫אחרי שהמשפחה מרגישה בטוחה.‬
‫זה לא מגיע מיד.‬
‫בדרך כלל עוברים מספר חודשים‬ ‫לפני שאפשר לראות שיפור.‬
‫קראנו את המכתב לדשה,‬ ‫אמרנו לה שהכול יהיה טוב.‬
‫שהכול יהיה בסדר,‬
‫ושאף אחד לא יזרוק אותנו מכאן עכשיו.‬
‫תהליך ההחלמה אצל הילדים האלה‬ ‫תלוי בבנייה מחדש של תקווה.‬
‫ונראה שההורים ‬ ‫הם אלה שמקרינים את התקווה הזו.‬
‫אז זה בטח סוג של תקשורת,‬
‫צורת הדיבור, המגע,‬
‫האווירה בחדר,‬
‫שגורמים לילדים להרגיש‬ ‫שההורים שלהם יותר מלאי תקווה.‬
‫שיער כל כך ארוך.‬
‫כמו של רפונזל. יפהפה.‬
‫עד סוף הגב.‬
‫- קארן,‬ ‫לא מגיב כבר 14 חודשים -‬
‫- קארן עכשיו יכול לבלוע‬ ‫מזונות מרוסקים למחית ונוזלים. -‬
‫אני עובד עכשיו במשרה מלאה.‬
‫אני מאוד מאושר מזה‬ ‫ואני רוצה להמשיך לעבוד.‬
‫- התוקף של אישור השהייה הזמני‬ ‫של המשפחה של קארן עומד לפוג - ‬
‫- והם יצטרכו להגיש בקשה חוזרת למקלט. -‬
‫- ליילה,‬ ‫לא מגיבה 11 חודשים -‬
‫המצב של הילדה היזידית לא השתנה.‬
‫אבל עכשיו אחותה הגדולה‬ ‫גם מראה סימנים של תסמונת ההיכנעות.‬
‫ביקרתי את המשפחה ביום ההולדת של האימא.‬
‫היא אמרה לי שביום ההולדת האחרון שלה,‬ ‫לפני שנה, שתי הבנות שלה‬
‫נתנו לה פרחים ונישקו אותה.‬
‫ועכשיו שתיהן לא מסוגלות לעשות את זה.‬
‫- המשפחה של ליילה‬ ‫עדיין עומדת בפני גירוש. -‬
‫- דריה (דשה),‬ ‫כעבור שישה חודשים -‬
‫דריה משתפרת כל הזמן. היא חזרה ללימודים.‬
‫היא לא זוכרת מה קרה לה.‬
‫כשהיא שואלת, ״אימא, ישנתי?״‬
‫אני אומרת לה, ״כן, היית נסיכה ישנה.‬
‫אבל עכשיו את ערה והכול יהיה בסדר.״‬
‫- דריה בילתה יותר משנה‬ ‫עם תסמונת ההיכנעות. -‬
‫חשוב לציין ששוודיה קיבלה‬
‫כמויות גדולות של פליטים, במשך שנים רבות.‬
‫אנחנו באים מחברה שפותחת את שעריה.‬
‫- ההתנגדות להגירה בשוודיה‬ ‫נמצאת במגמת עלייה, -‬
‫- והמדיניות בנושא מתן מקלט‬ ‫הופכת מגבילה יותר ויותר. -‬
‫- נרשמו יותר מ-200 מקרים‬ ‫של תסמונת ההיכנעות -‬
‫- במשך שלוש השנים האחרונות.
‫- אותם תסמינים של נסיגה‬ ‫מדווחים עכשיו אצל ילדים -‬
‫- במרכזי מקלט של פליטים באוסטרליה. -‬
‫- ותודה מקרב לב לכל המשפחות ‬ ‫ששיתפו את סיפורם לטובת הפקת סרט זה. -‬